Salut!
Poţi să mă ajuţi?
Nu.
Nu!
- Ce foame îmi e! - Nu.
Nu!
- Mai întâi tu, apoi Joy. - Nu Joy!
E totul în regulă?
Ai pulsul accelerat.
Nu-mi place să fiu legat.
- Cum te cheamă? - Asistenta Hill.
Care e prenumele tău?
- Stacy. - Stacy. Frumos nume!
Ştii cine sunt şi cât de bogat sunt, nu?
- Sigur că da, dle Meachum. - Spune-mi Ward.
O să-ţi dau salariul pe un an
dacă mă dezlegi şi-mi dai drumul. În seara asta.
Ce fel de asistentă aş fi atunci?
Trebuie să scap de aici, ca să pot...
- Să te droghezi iar? - Nu.
Trebuie să-mi scap sora de...
Ştiu că sevrajul e chinuitor.
N-am mai văzut un caz aşa de grav de mult. Dar, cum spune în Biblie...
- "Şi asta va trece." - Te rog.
Stacy, scapă-mă de aici. Îţi dau oricâţi bani vrei.
Oricâţi bani vrei.
Dă-mi drumul!
- Salut, Ward! - Ce faci?
Relaxează-te.
Am venit să te ajut.
Gata.
Ai fost otrăvit cu heroina sintetică a lui madame Gao.
- O ştii? Cine eşti? - Numele meu e Bakuto.
Medicamentul ăsta o să te ajute să scapi de simptomele sevrajului.
- Lucrezi la spital? - Nu, lucrez pentru Mână.
Rahat!
- Dar nu sunt prieten cu Gao. - Ce vrei?
Să fim prieteni.
Pot să te ajut să scapi de aici. Te pot elibera de tatăl tău.
- Cum poţi face asta? - Pot să mă asigur că nu se mai întoarce.
Din morţi.
E un dar oferit doar celor aleşi.
Am greşit dându-i-l lui Harold. Ştii şi tu asta.
Dar există un preţ, nu?
Trăim într-o epocă nouă
în care guvernele nu mai controlează destinele oamenilor.
Corporaţii ca Rand Enterprises guvernează lumea.
- Vrei să conduci Rand, ca Gao. - Nu ca ea.
Ea crede doar în pedepse.
Eu vreau să fii tu la conducere, pentru că Harold a devenit...
- Al naibii de periculos. - Nu e de încredere.
Relaţia noastră s-ar baza pe recompense reciproce.
De exemplu, eu îţi dau acest medicament.
Mulţi nefericiţi sunt dependenţi de drogurile lui Gao,
suferă aceleaşi simptome.
Vrei să spui că l-ai oferi companiei?
Toate astea şi ai scăpa de tatăl tău pentru totdeauna. Sună bine, nu?
Da.
Bine. Trebuie să te rog să-mi faci un serviciu imediat.
- Care? - Ajută-mă să-l prind pe Pumnul de Oţel,
iar tu şi sora ta veţi fi în siguranţă.
Bakuto...
Sensei-ul meu voia să mă omoare.
Nu o crede, Danny. E din Mână.
Am fost, nu mai sunt.
Ce relaţie ai cu ea?
Davos, linişteşte-te. E Colleen Wing.
Tu eşti Davos? Din K'un-Lun?
Ai vorbit cu o membră a Mâinii despre mine?
Pe atunci nu ştia că sunt membră.
L-ai minţit. De ce? Ca să atragi Pumnul de Oţel de partea ta?
- Sau ca să-l ucizi? - Hei.
- Nu i-aş face rău lui Danny. - Ne-a ajutat să evadăm din tabără.
A plătit pentru asta.
Sau s-a prefăcut, ca să ne poată fi alături.
Nu de asta e aici. Fuge de ei.
- E de partea noastră. - Bine.
Poate să ne ajute să aruncăm tabăra în aer, cu Bakuto cu tot.
Nu poţi face asta!
Sunt elevi de la sala mea acolo.
Nu sunt oameni răi. Doar că nu ştiu ce se petrece.
Pe elevii tăi i-am făcut bucăţi când încercau să ne împiedice să evadăm?
Încetaţi!
Vezi? Încă e de-a lor.
- Imbecilul ăsta ţi-era prieten bun? - Potoliţi-vă amândoi!
- Vă purtaţi ca nişte animale. - Eu sunt cel raţional.
Pumnul de Oţel distruge Mâna cu orice preţ.
Dacă nu poţi s-o faci, o fac eu.
Hei!
- Dă-i drumul! - E ignorant, nu-l lăsa să te provoace.
Doar atâta ştie. Atâta a învăţat.
Când ai devenit atât de moale?
O să scăpăm de Bakuto cu ajutorul lui Colleen.
Locul ăsta te-a tulburat.
Nu-i de mirare că nu poţi invoca Pumnul de Oţel.
Hei.
Săptămâna trecută, dacă mi-ai fi spus că voi fi aici,
lucrând cu fiica mea, nu aş fi crezut.
Reuniunea ar fi mai reuşită dacă nu am vâna traficanţi de droguri.
Ne bucurăm şi noi când putem.
Spuneai asta când stăteam cu tine, la chimioterapie.
Da, îmi amintesc.
Stăteai şi-mi vorbeai despre şcoală,
despre problemele cu prietenii şi...
Cântai o melodie iar şi iar.
- "Crazy in Love"? - Da.
Hei...
Ştiu că n-a fost uşor să-mi fii alături în timpul tratamentelor.
N-aş fi ratat acele clipe.
În momentele alea...
- ...am simţit că eşti doar al meu. - A contat mult.
Şi acum avem o a doua şansă.
Promite-mi că, atunci când se va termina, vom recupera timpul pierdut.
Tu, eu, Danny, Ward.
- O vacanţă de familie. - Da.
Mereu mi-am dorit să merg în Australia.
- S-a făcut. - Aveţi un vizitator.
Am spus că doar Danny are voie aici.
Ward.
Hei!
- Ward. Ce cauţi aici? - Am venit să vorbesc cu Joy.
Unde ai fost? Tata spunea că te tratezi.
Da. Mă simt mult mai bine.
Trebuie să vorbesc cu Joy între patru ochi.
Orice ai să-i spui ei, îmi poţi spune şi mie.
E în regulă. Lasă-ne un pic.
Ce mai faci?
Sună la spital. Află cum de a fost externat.
Mult mai bine.
Putem să ieşim un pic, să vorbim?
Sigur. Dar acum făceam ceva important.
- Ce? - Eu...
Îl ajut pe tata să ne elibereze de Mână.
Iisuse!
- Ce e? - Se foloseşte de tine, Joy.
Ba nu, a fost planul meu.
Are nevoie de mine. De noi, Ward.
Trebuie să te fereşti de el. Nu ştii cu ce ai de-a face.
Ba ştiu. Am aflat tot ce face Mâna.
Nu la ei mă refer, ci la tata.
- Are nevoie de noi. - Ba nu.
Întotdeauna a fost un ticălos.
De când s-a întors din morţi, parcă...
Parcă o parte din sufletul său a rămas în mormânt.
Se va folosi de tine, te va răni,
te va abandona fără să stea pe gânduri.
- Ce spui tu n-are logică. - Înţeleg.
Hai să plecăm undeva, să vorbim!
- Unde... - Care e problema?
Niciuna.
Vreau să petrec nişte timp cu Joy.
La spitalul unde m-ai trimis mi s-a spus să mă revanşez faţă de ea.
- Aşa e la Dependenţii Anonimi. - Interesant!
Singleton a sunat la spital. Nu ai fost externat.
Crede-mă, sunt pe drumul cel bun. Iar Joy o să mă ajute.
Joy, haide!
Timp de 13 ani n-am avut tată, Ward, iar acum, printr-un miracol, e aici.
Vreau să stăm cu el.
- Înţelegi? - Fir-ar a naibii!
- Trebuie să te fereşti de Harold. - Fiule...
Nu mă lua cu "fiule".
- Vezi cât de ciudat se poartă? - Tu te porţi ciudat.
Oricine ar fi, nu e...
Nu e tatăl nostru.
Chestia asta care ocupă corpul tatălui nostru
e violentă, periculoasă...
A ucis cel puţin doi oameni.
Nu mă îndoiesc că l-a omorât pe Wilkins.
- L-ai văzut pe Kyle în ultimul timp? - Cine e Kyle?
Mă doare să spun asta. Ward încă are nevoie de ajutor.
- Nu contează. Hai! - Kevin!
Tată, opreşte-i!
Înapoi!
Fă-o!
Ward.
De ce n-ai putut veni cu mine? De ce trebuie să fie totul atât de greu?
- Dă-i drumul. - Ai luat-o razna, fiule.
Nu-mi pasă ce crezi tu. Joy vine.
Bine. Vin cu tine.
Vin cu tine.
Dar lasă arma.
O să fac asta când o să fim în lift, ca să plecăm de aici. Bine?
Bine. E în regulă. Nu-ţi face griji.
Pot să-l opresc.
- Nu. - Gura, amândoi!
Apasă pe buton.
Doar după ce o scot pe Joy de aici.
Ce se întâmplă? Cine sunt ăştia?
Se pare că am întrerupt un moment de familie.
Ne-a predat Mâinii.
E mai bine aşa, pe cuvânt. Harold e un monstru.
Nu, tu eşti monstrul.
Tăceţi! Toţi.
Idiotule! Strici totul.
Trebuie să te controlezi, Ward.
Altfel nu vei fi un lider adevărat.
Îmi pare rău, dar nimeni nu mă ameninţă cu arma.
Toată lumea pe canapea, vă rog!
Luaţi loc şi potoliţi-vă.
Ward, poţi să opreşti transferul banilor mei?
Lasă-mă să plec cu Joy, te rog. Nu aşa ne-am înţeles.
Fă-o.
Chiar credeai că poţi să-mi iei banii?
Despre ce înţelegere e vorba?
Cred că eşti un om groaznic,
dacă fiul tău mă primeşte în companie,
în schimbul morţii tale.
Şi mă ajută să-l prind pe Danny Rand.
S-a făcut.
- Eu şi Joy putem pleca? - Nu.
Aşază-te aici.
Voiai să-l ucizi pe tata?
Sunteţi daţi peste cap.
Ştiu un terapeut de familie care v-ar ajuta, dacă supravieţuiţi.
Stai, ce ai spus?
Hei!
O să mă întorc după tine, Bakuto. Şi n-o să dau dovadă de milă.
Nu te mai întorci.
După ce-ţi tăiem capul, n-o să mai...
- Nu-mi ucideţi tatăl! - Cucoană!
Hei!
Îmi pui răbdarea la încercare.
Nu te mişca, Joy. O să fie bine.
Nu face asta în faţa lui Joy.
Îţi dau orice. Spune ce vrei.
- Telefonul tău. - Poftim?
Telefonul tău.
- De ce? - Evident, vreau să dau un telefon.
Ai fost foarte curajoasă.
Am fost proastă.
Tot ce mi-a spus Bakuto era o minciună.
Iar eu l-am crezut.
Hei.
Asta pentru că e un gunoi, iar tu eşti om.
Cu cât stau mai mult la New York,
cu atât înţeleg mai bine dualitatea vieţii.
Bunica spunea că ăsta e un adevărat semn de înţelepciune.
Atunci nu am înţeles, dar acum...
O să te duc la un hotel.
Nu eşti în siguranţă aici.
- Ai îndurat destule. - Nu mă ascund.
Şi eu îl vreau pe Bakuto mort.
Ne pierdem concentrarea.
Salut, Danny!
Bakuto?
Îmi pare rău că s-a ajuns aici. Nu mi-ai dat de ales.
Bakuto, nu face asta!
Ia-o drept un compliment. Îţi demonstrează cât însemni pentru mine.
Nu!
O să fie bine.
Nu. Joy.
Vreau să ştii cât de serios sunt.
Glonţul a ieşit. Dacă ajunge la spital
în 30 de minute, o să scape.
Dar dacă nu eşti aici în jumătate de oră...
- ...mai pierzi o rudă. - Bine, vin.
- Nu te duci! - Ba da.
- Pumnul de Oţel nu capitulează. - Nu-i las să moară.
Cui îi pasă de ei?
Aşteaptă să plece Bakuto. Şi-l ucidem atunci.
Nu vreau ca Mâna să-mi omoare iar familia.
Eu sunt Pumnul de Oţel.
Nu-mi spune ce să fac!
O să am grijă să te faci bine.
Apasă pe ambele părţi ale rănii.
- Asta o să te mai scape de durere. - Lasă-mă s-o duc la spital.
Danny a spus că o să vină. Va veni.
Nu ştiu. Mai sunt două minute.
Poate că şi-a dat seama că, fără voi, el va conduce Rand.
El nu gândeşte aşa.
Linişteşte-te.
Danny a ştiut mereu ce e de făcut. Spre deosebire de noi doi.
Chestiile îndoielnice pe care le-am făcut pentru Rand...
Nu e adevărat, Joy.
Emoţionant, dar timpul a expirat.
Sabia asta a ucis regi, împăraţi, lorzi, tirani.
Dacă mi s-ar fi spus că o voi folosi pentru un afacerist...
Nu vreau să pângăresc integritatea sabiei tale.
Ar fi bine să nu te mişti.
Nu vreau să lovesc de două ori. Mai ai ceva de spus?
Da.
Ward...
Am investit în tine toată viaţa, voiam să devii un om extraordinar.
Eşti cea mai mare dezamăgire a vieţii mele.
Joy, iartă-mă că l-am preferat pe Ward.
A fost o greşeală. Să nu ai încredere în el.
Joy, te iubesc.
Tată!
Sunt pregătit.
Te rog, opreşte-te.
Opreşte-te!
A fost la limită.
Fii cu ochii pe el.
Dă-i drumul.
Fetiţa mea! E în regulă, Joy.
E în regulă.
E în regulă. Nu te mişca.
- Danny... - Bună!
- Ai venit după noi. - Are nevoie de medic.
După ce plecăm, va primi îngrijiri medicale.
Bine.
Să mergem!
Îmi pare rău, dar trebuie să facem asta.
Nu e nevoie de aşa ceva. M-am predat de bunăvoie.
E o măsură de precauţie.
Chiar şi fără Pumnul de Oţel eşti un adversar formidabil.
Din păcate, Ward, nu voi putea respecta înţelegerea.
Partea bună
e că acum ştii cum să scapi de tatăl tău pentru totdeauna.
Tu ai aranjat asta?
- Îmi pare rău. - Să mergem!
Nu-i lăsa să-l ia. Nu-i putem lăsa să-l ia.
Danny se sacrifică pentru noi.
Nu e bine.
- Hei. - Danny!
Gura!
Scuze pentru ieşirea mea. Nu vă opriţi.
După ce pleacă, te duc la spital.
E în regulă.
Vino şi ajută-ne!
Cei de sus sunt nişte vipere.
Mulţumeşte-mi că te-am luat de acolo.
La ce-ţi trebuie Pumnul de Oţel?
Când eram mic,
mama îmi spunea povestea Omului cu sacul,
un fel de baubau care vine acasă la copiii neascultători
şi îi ia în sacul lui, să-i vândă.
O tâmpenie, dar ne cuminţea.
Nimeni nu voia să fie prins de el.
Şi ce? Vrei să ai propriul Om cu sacul?
Nu doar pentru mine.
E cineva în organizaţie dornic să lucreze cu tine.
O să schimbăm lumea.
Promisiunile pe care le-am făcut rămân valabile.
O să-ţi realiniez chi-ul, ca să recapeţi Pumnul de Oţel.
O să te ajut să devii ce ţi-a fost sortit să fii.
Nici eu nu ştiu ce mi-a fost sortit. Cum o să mă poţi ajuta tu?
Simt că n-ai voie să mă ucizi.
Asta nu înseamnă că n-o să te supun.
Ai fi uimit să afli câte pot repara doctorii.
Colleen, te crezi capabilă să mă provoci?
Ei doi sunt războinici.
Tu eşti o trădătoare. N-ai pic de onoare.
Ar fi trebuit să-mi dau seama că eşti prea slabă pentru Mână.
În adâncul sufletului,
ştii că eşti doar o instructoare pentru copii,
la sala pe care ţi-am dat-o eu.
Încearcă să te provoace.
Ştiu. Dar al meu e!
Ai învăţat bine. Dar măsura puterii tale e dată de arma ta.
Contează cum foloseşti arma.
E sensei-ul ei. E lupta ei.
Colleen...
Aveai dreptate, Bakuto. Nu eram făcută pentru Mână.
Ucide-l.
Dacă-l ucidem, nu suntem mai buni decât ei.
- Ce facem? Chemăm poliţia? - Avem destule dovezi.
Va fi primul lider al Mâinii arestat.
- Danny, facem ce am stabilit. - Asta vrei să fii?
O armă vie? Un asasin pentru K'un-Lun?
Asta voia tatăl tău pentru tine când erai mic?
Dacă mă ucizi, nu vei fi decât Pumnul de Oţel din K'un-Lun,
una dintre multele arme vii al căror singur ţel
e să fie folosite de alţii.
Nu ne abatem de la drum.
- Ai înnebunit? - Eşti Pumnul de Oţel.
Trebuie să ucizi membrii Mâinii, nu să-i închizi în cuşti.
Regulile sunt diferite aici. Există consecinţe.
- Nu poţi ucide oameni aşa. - Nu de asta n-ai făcut-o.
N-ai putut pentru că nu eşti în stare.
Nu eşti războinic.
- Eşti un ratat. - Nu e aşa de simplu!
- Pe tine nici să nu te aud! - Nu-i vorbi aşa.
Era mai bine pentru K'un-Lun dacă nu te găseau Chodak şi Tashi.
Ai alege mizeria asta în locul celor care te-au crescut?
Ridică-te!
N-are nicio legătură cu K'un-Lun.
Faci asta pentru că te-am părăsit.
Dă-te bătut.
Te-am bătut şi în K'un-Lun, şi aici.
Dă-te bătut!
- Danny! - Ţi-am rănit sentimentele. Înţeleg.
Am fost egoist când am plecat fără să-ţi spun.
Venind aici, am învăţat că Pumnul de Oţel nu e doar pentru K'un-Lun.
Alţii înaintea mea au considerat că ăsta e destinul lor...
Dar eu sunt Danny Rand. Şi sunt Pumnul de Oţel.
Îmi pare rău.
Aş vrea să poţi înţelege.
Nu voi înţelege niciodată.
Ştiu doar că drumul spre K'un-Lun e deschis...
Şi nimeni nu păzeşte trecătoarea.
Vor exista consecinţe pentru asta.
Eşti bine?
O să-mi revin.
Fir-ar al naibii!
Sigur era mort?
A fost înjunghiat în inimă. Trebuie să fie mort!
- Cum... - L-au luat oamenii lui.
Nu vor să ia altcineva cadavrul unui lider al Mâinii.
Harold s-a întors din morţi...
Să mergem!
- Avem nevoie de ajutor! - Ce a păţit?
A fost împuşcată. Vă rog, e sora mea!
Completaţi actele. Veţi fi anunţaţi când va fi stabilizată.
Faceţi loc, vă rog. Am înţeles.
Le completez eu.
Uitasem cât de dezgustători sunt oamenii.
Ce ai făcut acolo,
să-l aduci pe Bakuto în casa mea, să-l ajuţi împotriva mea...
M-am gândit la relaţia mea cu tatăl meu.
A venit momentul când a trebuit să detronez regele.
Ai avut nevoie de mult curaj să încerci să mă ucizi iar.
Acum îmi cunoşti slăbiciunea.
- A fost o greşeală. - Nu.
Nu, a fost...
A fost o greşeală să crezi că ceva ne-ar putea împiedica pe noi trei
să recăpătăm controlul companiei.
Noi trei?
- Şi Danny? - Nu ne mai e util.
Indiferent dacă-l ucide pe Bakuto sau Bakuto îl ucide pe el.
Harold, sunt Danny.
Sunt uşurat să te aud.
- Ce s-a întâmplat cu Bakuto? - Ne-am ocupat de el.
- Ai tăiat capul şarpelui? - Da.
Joy cum se simte?
Intră în operaţie. O să fie bine, datorită ţie.
Bine. La ce spital sunteţi? Vin imediat.
Nu, nu e nevoie. Eu şi Ward suntem aici.
Odihneşte-te. O meriţi.
Bine.
Unde te găsim?
La Chikara Dojo. Cel puţin deocamdată.
Excelent!
Nu o să te pot răsplăti niciodată.
M-ai eliberat de Mână. Pot să-mi văd de viaţă acum.
Alături de copiii mei. Datorită ţie.
- Faci parte din familia mea. - Bine. Vorbim mai târziu.
Când Bakuto mi-a pus cătuşele, nu ştiam dacă Pumnul va funcţiona.
- Asta înseamnă că eşti mai bine? - Să nu exagerăm.
Înseamnă că nu vreau să fiu Omul cu sacul.
- Poftim? - Nu contează.
Chestia cu Davos a fost...
- Urâtă. - Da.
Am dat-o în bară cu el.
Nu vreau să se întâmple acelaşi lucru şi cu tine.
De când au murit părinţii mei, am simţit nevoia să-mi găsesc o familie.
La început, credeam că voi face asta în K'un-Lun.
Apoi, alături de familia Meachum, dar...
Dar ce am descoperit cu tine e...
E nou.
E diferit.
Asta simt şi eu.
Haide!
FUGI ACUM!
Ce e?
De unde ştie Ward unde eşti?
O SĂ VINĂ DUPĂ TINE
CINE?
HAROLD ŢI-A ÎNTINS O CAPCANĂ
- Nu! - Ce tot spune?
Par să fie oamenii lui Gao.
Sau ai lui Bakuto.
Danny! Ce caută ei aici?
BRIGADAANTIDROG
Danny Rand! La pământ!
Haide!
Subtitrare: Retail
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania